Hei, olen Larry David ja haluan kertoa uudesta kahvilastani.
Miksi lähden kahvilabisnekseen?
Koska kävin viereisessä kahvilassa ja myyjä oli niin tökerö-
että oli pakko kehittää jotakin.
Niinpä pystytin kostokahvilan.
Täällä on muuten kaikkea mahtavaa. Katsokaa nyt. Naulakko.
Pöydät eivät keiku. Kupit kuumenevat.
Kahvi pysyy kuumana kaksi tuntia.
Ulostusvapaa alue. Mikä unelma.
Ei ulostamista! Virtsaajat ovat tervetulleita.
Mutta ulostamista suunnittelevien-
- ei parane tulla tänne. Jääkää kotiin tai menkää naapuriin.
Eli tervetuloa luokseni hörppäämään kuppi kuumaa kostoa!
Ette uskokaan, mitä täältä löytyy. Tulkaa!
Tuo oli mahtavin virtsauskokemukseni.
- Entä astia? - Nappasi joka pisaran.
- Kiitos. - Joka pisaran.
Homma toimii.
- Olit oikeassa papujen suhteen. - Mickeyn häihin kannatti osallistua.
- Tarvitset tittelin. - Niinpä.
Apulaispäällikkö, papuvastaava.
Käykö papukyttä?
- Papumestari. - Se on hyvä.
- Käyn kuutiolla. - Käypä ihmeessä.
Huomaatko? Avaamisesta asti siellä on lapannut väkeä.
- Täällä on vähän hiljaista. - Mitä teemme?
Olisi kiva, jos kävisit siellä.
- Mikset itse käy? - Sain porttikiellon. Ja äitini myös.
Joka on muuten oikea enkeli.
- Haet kupin kahvia ja palaat. - Selvä.
- Tämä muuten keikkuu. - Paina jalalla. Ei se ole iso asia.
Kas, kukas se siinä.
Onko tämä sinun hyväksesi?
Haluan varautua kättelyihin.
- Ota ruiskautus. - Miten teit tämän?
- Ei keiku. - Onpa jämäkkä.
Kun jotain kovasti haluaa, homma hoituu kyllä.
- Tuopa kuppi kahvia Dansonille. - Kiitoksia.
- Talo tarjoaa. - Sepä ystävällistä.
Kahvia.
Kerro ihmeessä Mocha Joelle kaikista etevyyksistämme.
- Hän varmaan ilahtuu. - Kerronpa jotain sinunkin iloksesi.
Menen tänään Cherylin kanssa ulos.
- Kiitos ajan tasalla pitämisestä. - Hauskaa tulee.
Hän on hauska mimmi!
Siellä on mielenkiintoisia juttuja.
Miten niin?
Jukoliste! Hyvää tavaraa.
Hyvää. En ymmärrä.
- Pitää maistaa uudelleen. - Hanki omasi.
Säikähdin ja viskasin puhelimen pois.
Piti päästä pakoon.
- Nöyryyttävää. - Noloa.
- Ei sitä ihmistä halua enää nähdä. - Kuin jäisi kiinni jostakin.
Kerran heitin puhelimeni ikkunasta.
Jouduin nousemaan autosta.
- Näitkö sen tyypin? - Tietenkin.
Hän tööttäili koko ajan.
- Vaihde P: lle. - Toki.
- Säikähdyksissään ei ehkä muista. - Ajattele, jos se jäisi D: lle.
Olisi helppo vain nousta autosta ja auto valuisi katua alas.
Ajatelkaa, jos auto törmäisi rattaisiin.
- Kuka siitä on vastuussa? - Tapoin vauvan. Kuolemantuottamus.
- Tekstiviestien takia. - Miten sellaisen kanssa elää?
- Entä jos lapsi oli tuleva Hitler? - Ei, puhuimme tavallisista ihmisistä.
- Ei tarvittu mitään scifiä. - Lähdit hakoteille.
- Missä ruoka viipyy? - Karmea nälkä, vaikka vauva kuoli.
Susie on muuten lähdössä reissuun. Aloin miettiä golflomaa.
Saan tilaisuuden harvoin. Mennään Pebble Beachille.
- Hauskaa. - Mahtava ajatus.
- Kuka olisi neljäs? - Lewis.
- Jos voi pitää treenitaukoa. - Voi olla, ettei hän pääse.
- Kukkia Algernonille. - Charlien rooli.
- Luin sen kirjan. - Pieni teatteri.
- Miksi? - Moni asiakkaistani tekee näin.
Luullaan, että vain henkisesti jälkeenjäänyttä ihmistä esittämällä-
ollaan kunnon näyttelijöitä.
Ei kukaan halua nähdä sitä suoritusta.
- Minä haluan. - Mennäänkö yhdessä?
Menen joka näytökseen.
- Näyttää hyvältä. - Olisi pitänyt ottaa kanaa.
- Saat palan. - Anteeksi vielä viivästyksestä.
Minulla on ripuli.
Palaan kohta.
- On vai oli? - Kyllä hän taisi sanoa "on".
Eli tilanne on päällä.
- Menen kotiin. - Minä BMW-myymälään.
Siellä on ihanaa lakritsia.
Esitän, että autossani on vikaa ja kahmin sitä.
Taas ne valot...
Herra David. Palasitte jälleen.
Terve!
Tuliko taas ongelmia?
Jo kolmas kerta kuukauden sisään.
- Mikä siinä on? - Räppänät.
Ilma suhisee.
- Auto vislaa. - Tosi ärsyttävää.
Viimeksi moottorivalo välkkyi. Mutta emme havainneet sitä.
- Onko näin? - Sitä ennen taisi olla ohjausvika.
Ohjaus veteli.
Mistä te muuten hankitte lakritsia?
En tiedä. Baijerista varmaan.
- Niinkö? - Otan selvää.
Toivon mukaan saamme selvitettyä autonne vian.
Toivotaan. Alkaa tympiä täällä ramppaaminen.
Katsotaan, mitä voin tehdä.
KAUPUNGIN PARAS KAHVI 1,50!
PAREMPAA KUIN NAAPURISSA
1,40 PER KUPPI!
1,35 PER KUPPI!
1,30 dollaria kupilta, vai? Emme tienaa mitään!
- Mitä muutakaan voin? - Asenna naulakoita!
Ei näin etelässä tarvita naulakoita!
Pane edes skonssisi kuntoon!
- Ahmit niitä! - Pitäkää pienempää ääntä.
Häiritsette asiakkaitani.
Eivät skonssini vaivanneet sinua ennen.
Peremmälle vain hinnoista nauttimaan.
Oletko käynyt Mocha Joella? Muistatko minua?
Cheersistä!
- Vitun pöydät. - Älähän nyt.
- Rauhoitu. - 1,10 dollaria kupilta! Oikeasti!
- Sijoitit tähän! - Olen huolissani sinusta.
Mene golfaamaan. Käy hierojalla. Tai leffassa.
Miten? Pyöritän kahvilaa!
Lainaan sinulle arvostelukappaleitani.
Mitä ne ovat?
DVD: itä viimeisimmistä elokuvista. Akatemia lähettää niitä.
Ne pitää vain palauttaa minulle. Niissä on vesileimat.
- Voisin joutua pulaan. - Arvostan elettäsi. Äitinikin tykkää.
- Saako olla kuppi kahvia? - Täältäkö? Ei kiitos.
Hanukka, hanukka
Sytytetään menora
Juhlat juhlitaan, hora tanssitaan
Hanukka, ihana hanukka
Nautihan reissustasi.
- Mikä vittu noin virnuiluttaa? - Ei mikään.
- Laukut autoon. En lähde. - Miten niin?
- Vie minut kotiin. - Mitä?
En tiedä, miten kauan kestän!
Lasken hintoja ja hän laskee enemmän!
Rauhoitu. Katsotaan yksi elokuva. Green Book.
Se kertoo tyypistä Arthur Avenuelta.
Todella hyvä. Alkaa ja päättyy sinne.
Oikein hyvä tarina. Istu viereeni.
- Voit lukea tästä. - Ei. Haluan katsoa. Loistava elokuva.
Vähän niin kuin Mafiaveljet.
Olipa mukavasti tehty, kun hän lainasi nämä.
- Mitä? - Odota.
- Soitan puhelun. Ole hiljaa. - Nytkö?
Soitan Larry Davidille.
Terve. Mocha Joe täällä.
- Älytöntä. - Kuin jokin hikimaja.
- Kenen idea tämä oli? - Yritämme vältellä sitä tarjoilijaa.
Hän sanoi, että hänellä on ripuli.
- Ei puhuta hänestä. - Tulen hulluksi.
- Riisu tuo. - En voi.
Ei ole kauluspaitaa. Takahashi antaa porttikiellon.
Elitististä.
Mocha Joe soitti. Hän haluaa tavata.
Sait hänet murtumaan.
- Hän sanoi haluavansa puhua. - Anteeksipyynnönkö haluat?
- Sittenkö suljet? - Jep.
Richard, miten harjoittelu sujuu? Suhtaudutko rooliin vakavasti?
Tämä on tärkein työni 50 vuoden urallani.
Pitää päästä ajatuksistani. Elän ja hengitän roolihahmoani.
Puhutaan golfreissustamme!
- Aivan! - Kuulkaa, olen pahoillani.
- En pääse mukaan. - Idea oli sinun!
Luulin Susien lähtevän. Hän päättikin jäädä.
- Mitä tapahtui? - Olin liian hilpeällä tuulella.
- Ei voi olla totta. - Olin riemukas!
Pitää hillitä itseään! Jokainen mies iloitsee viedessään vaimoa kentälle.
Mutta ilo pitää säästää kotimatkalle.
Kyse on Susiesta! En pystynyt!
Minkäs teet. Hän mokasi.
- Niin mokasin. Anteeksi. - Sääli. Mennään kolmistaan.
- Joo. - Joo.
Terve.
Etkö ole yläkerrassa?
Yleensä olenkin. Siirsivät minut ilmastoinnin takia tänne.
- Mitä? - Kas tässä.
Pahoittelut kuumuudesta. Korjaamme asiaa.
Keitto.
Ja salaatti. Vain vähän kastiketta.
En unohtanut. Voi ei.
Pyysitkö krutonkeja? Luulin muistaneeni kysyä.
Mutta onhan tämä oikea keitto?
- Haluatteko leipää? - Ei.
Ilmoittakaa, jos tarvitsette jotain. Pahoittelut kuumuudesta.
- Mene. Kaikki hyvin. - Ihan kuin jokin...
- Tämä on hauska pöytä. - Kiitos.
- Palaan kohta. - Emme malta odottaa.
- Ripulinainen. - Päättelinkin näin.
Yksi kuvottavimmista näkemistäni asioista.
Kas, herra Takahashi!
Sinä siinä. Vetskari kiinni.
Ylös asti.
Jos raotat vielä, kahden viikon tauko.
- Miten muuten radalla sujuu? - Ei kuulu sinulle.
- Ette näytä syövän. - Emme.
Onko jokin pielessä?
- Ei. - Hyvää ruokaa.
Jos vika ei ole ruoassa...
...se lienee tarjoilijassa.
- Diane. - Ei, ei.
- Ripuleineen. - Ei, ei!
Miten edes tiedät mistään ripulista?
Kaikki ripulista tietävät.
- Ei kyse ole siitä. - Mistä sitten?
- En tiedä, miksi sitä kutsuisi. - Kolmioleipä ja keitto.
Kertokaa, jos tarvitsette jotain.
Voi pojat.
Diane!
Kukaan ei kaipaa tällaista.
- Hei. - Moi.
Näin Takahashin huutavan sinulle.
- Hän huutaa kaikille. - Sain potkut.
- Antoiko hän potkut? - Joo.
Aiotko mennä bussilla?
- Eikö sinulla ole autoa? - Ne ovat kalliita.
- Minne matka? - Kotiin.
Minä voin heittää.
Olen tosi kiitollinen kyydistä.
- Pahoittelut tapahtuneesta. - Potkuista.
- Ei ollut tarkoitus. - Olisit voinut syödä keiton.
Vaikka hikoilit siihen? En söisi omaa hikeänikään.
Se on kuin plutoniumia.
Söisitkö minun hikeäni?
- En tiedä. Ehkä kohteliaisuuttani. - Söisitkö hikeä kohteliaisuudesta?
Jos seurustelisin... En olisi syönyt ex-vaimonikaan hikeä.
Ehkä tuon takia et seurustele.
Luuletko seurustelevien haluavan syödä hikisoppaa?
Jos hikeä tippuu vahingossa, olisi loukkaavaa olla syömättä!
Siinä menee rajani. Ruokaan ei saa hikoilla.
Se on yksi tarjoilijoiden säännöistä.
Ehkä tämä oli onni onnettomuudessa. Ehkä et oikein sovi alalle.
Hikoilu ja se ripuli...
Yritän vain pärjätä tarjoilijana.
- Aja, mulkku! - Tarjoilen teille aina.
- Ajattelin teidän ymmärtävän. - Ei kukaan hyväksy ripulia, Diane.
No, nyt tiedän. Se maksoi minulle työpaikan.
- Mitä aiot nyt? - En tiedä. Olin aiemmin kaupassa.
Arvaa mitä.
Avasin juuri kahvilan.
Voisin tarvita sinne apua.
- Kiinnostaa. Totta kai. - Oikeastiko?
- Onko ilmastointia? - On. Mahtavaa.
Palaset joskus loksahtelevat kohdilleen upeasti.
Kuule, pidätkö lakritsista?
Joskus pidän mustasta, sitten haluankin vain punaista.
Sitten vaihdan taas mustaan.
- Herra David. - Mikä yllätys.
- Päivää! - Mikäs ongelma tänään?
- Tuota... - Arvaan. Outo haju, kenties?
- Vaiko sihisevä ääni? - Ei.
- Itse asiassa... - No?
- Etsin uutta autoa. - Niinkö?
Kyllä. Ystäväni Diane auttaa. Hän lukee alan lehtiä.
Tiedän kaikki merkit.
Olen niin tyytymätön omaani.
Haluatteko siis uuden auton? Menkää sitten tuonne autojen luo.
- Tiedän, missä autot ovat. - Mennäänkö sinne?
- Joo. Mennään. - Hienoa.
Sinun pitää maistaa tätä.
Maista.
- Mitä tämä on? - Lakritsia.
Eiköhän sitten mennä ostamaan auto.
Kuule. Sen aion tehdä.
- Tämä näyttää hyvältä. - Kyllä.
Komea on.
- Entäs tuo? - Kauniit vanteet.
- Tämä on sairaan hyvää. - Niinpä.
- Se taitaa olla Saksasta. - Haluan punaistakin.
Ette huijaa minua. Ette osta autoa.
Erehdyt. Aion ostaa uuden auton.
- Vai kuinka? - Niin, mitä ihmettä?
- En usko teitä hetkeäkään. - Ai etkö?
- Ostan auton! - Ostatteko? Minkä?
- Niin, minkä? - Tuon!
- Ai tuon i8:nko? - Jep.
- Huippuauto. - Siksi ostan sen.
- Saatte heti mukaanne. - Selvä.
- Hae paperit. Haluan kaikki herkut. - Hyvä.
Hyvä. Ai enkö osta uutta autoa?
Hän luulee, että ostat auton!
- Ostankin! - Oikeastiko?
Ei minulle voin noin puhua.
- Onnittelut. - Kiitos.
Eipä kestä.
Luulit, että vain kiertelin täällä lakua popsimassa.
Olitte sanojenne mittainen. Saitte upean auton.
Saat vielä muutakin.
Jestas. Katso! Lakritsia.
- Kiva ele. - Älkää kertoko muille.
- Onnea. Ajakaa varovasti. - Kiitoksia.
- Katsopa tätä. - Kiitos.
Että tällainen.
Onko tämä edes tyyliseni?
Monella golfkerhon kusipäällä on samanlainen. Tämä on suosittu malli.
Nyt minulla on kaksi autoa.
Se on suurin ongelmasi. Minulla ei ole edes yhtä.
En edes tiedä, millä bussilla pääsen töihin.
- Jaaha. - Mitä?
Eikä.
- Joo. Ota se. - Oletko tosissasi?
- Ota se auto! - Otanko sen vain?
Kyllä tämän takia kannattaa potkut ottaa.
Mieletön päivä. Kiitos. Nähdään töissä.
- Annoin sinulle auton! - Annoit minulle auton!
- Mikä minua vaivaa? - Ei mikään.
- Miten täältä pääsee motarille? - Käänny kahdesti oikeaan.
Valojen jälkeen vasemmalle.
Mitä ihmettä?
- Mitä hittoa? - Larry?
- Ei voi olla totta. - Tulit puskista.
Näpräsit puhelintasi!
- Ajoit eteeni. - Tiedän, mitä tapahtui.
Kirjoitit viestiä. Joku tööttäsi, panikoit ja heitit kännykän pois.
Puhelin on etupenkillä. Pelasit Candy Crushia!
Minulle kävi noin juuri.
- Hyvä on, säikähdin. - Tiedän.
Ymmärrän.
- Vaihdetaan yhteystietoja. - Miten niin? Kumpikin on nimissäni.
Katso nyt. Tähän autoon tuli vain lommo puskuriin. Tämä on paha.
Soitan hinaajan paikalle.
Uusi hinataan pois. Heitän sinut kotiin.
Omasi hinataan pois. Miten heität minut?
- Autollani. - Tämä on minun autoni.
- Älä viitsi. - Annoit tämän minulle.
Mutta sitten romutit autoni.
Tämä on minun autoni. Jakeletko autoja ja perut tekojasi?
Ei Oprahkaan vie jakelemiaan takaisin.
Onko reilua, että törmäsit autooni saamallasi autolla?
Mikä on reilua?
Se, että asiat palaisivat vartin takaiseen.
Minulla ei ollut vartti sitten autoa. Nyt on.
- Heitän sinut mieluusti kotiin. - Samoin.
Miten se onnistuu ilman autoa?
Vie minut kotiin. Kiitos.
Joudun hankkimaan uuden auton.
Hankkiudun eroon uudesta ja ostan samanlaisen kuin aiempi oli.
- Mikset aja sillä vanhalla? - Annoin sen pois.
Kun kerrot tuota tarinaa, sano: "Ja katso."
Kun joku sanoo "ja katso", se hätkäyttää.
- Hyvä havainto. - Ja katso...
Ja katso, joudun ostamaan vanhan autoni uutena.
Nyt se ei kuulosta yhtä kaukaa haetulta.
- Montako lakua olet ottanut? - Ehkä kahdeksan.
Et ole ottanut yhtään punaista. Syötkö vain mustia?
- Totta munassa. - Päteekö se kaikessa?
Onko väärin, jos tukee mustia juttuja?
Musta laku, mustat hedelmärakeet, sähkökatkokset, palanut paahtoleipä.
Pidät siis varmaan pumpernikkelistä.
Voisin panna sen palaneen paahtoleivän-
kahden pumpernikkelisiivun väliin.
- Eikö niin? - Joo.
- Milloin lähdet reissuun? - Jeff ei lähde, joten jätän väliin.
- Se äijä on porukan liima. - Niin on.
Jestas.
Tuntuupa vatsassa ikävältä.
Mocha Joe tuli. Hänellä on asiaa.
Pidä häntä silmällä. En luota häneen.
En minäkään.
No, kuinkas voimme auttaa?
- Onko hänenkin pakko olla paikalla? - Hän on liikekumppanini.
Kutsumme häntä papumestariksi.
- Hän tuijottaa minua. - Ei syytä huoleen.
Olen miettinyt tätä tilannetta ja minusta meidän pitää...
On aika...
Onko jokin pielessä?
Et näytä voivan hyvin.
Suokaa anteeksi hetkiseksi.
- Pitäisikö käydä katsomassa häntä? - Kunnossa on.
- Oletko itse? - Olen.
Et näytä siltä.
- Suo anteeksi. - Toki.
- Missä hän on? - En tiedä.
Mocha Joe! Sinun piti vahtia häntä!
Vatsassa alkoi kuplia!
Tulin vessasta, eikä miestä näkynyt.
- Hän neuvottelee. - Tuolla tavallako?
- Missä neuvotellaan noin? - Teen noin patjahommissa.
Jos puuvillamyyjät pyytävät liikaa, käsken ostajieni häipyä.
Mocha Joe ei neuvottele. Hän juonii jotakin.
Puhutaan innostavammista asioista.
Taianomaisesta paikasta nimeltä Pebble Beach.
- En lähde sinne. - Mikset?
- En halua lähteä kolmella. - Etsitään neljäs.
Ei kyse ole siitä. En halua lähteä ilman Jeffiä.
Jeff oli porukan liima. Hänen poissaolonsa tuntuisi.
En minäkään ollut enää innoissani. Ehkä parempikin näin.
Esitykset lähestyvät. Pitää harjoitella.
Voisimmeko saada esimakua?
- Roolistako? - Olisi mahtavaa.
- Freddy haluaa nähdä. - Epäreilua.
- Täällä on porukkaa... - Mitä sitten?
Charlie, juhuu. Oletko siellä?
Charlie!
Aion mennä siihen leikkaukseen.
Olen fiksu. Fiksumpi kuin se typerä hiiri.
- Anteeksi. - Miksi naurat?
- Tuo on kohteliaisuus. Olet taitava. - Nauru vain pääsi. Oikein hyvä.
- Älyttömän hauskaa. - Dramaattistapas.
Koskettavaa sitten.
- No kappas. - Kukas se siinä.
- Tulitteko syömään? - Mikä tuo on?
- Laina-autoni. - Se on valkoinen.
Ei auton värillä ole minulle väliä. En näe sitä autossa ollessani.
Vähän kuin omat kasvot.
- Kuka unohtaa omat kasvonsa? - Olen kapselin sisällä.
Kaikki tapahtuu sen sisällä.
- Ulkomaailma on mysteeri. - En usko.
Olet hulluna tuosta autosta ja häpeät sitä.
Hei, muuten, se golflomamme...
- Niin? - Se peruttiin.
- Voi vitun harmi. - Minulla on sinulle jotakin.
- Onko? - Tässä.
- Mitä se on? - Parasta lakritsia.
Baijerista. Et ole maistanut parempaa.
Pane töllö päälle ja ala popsia.
Kiitos, Lar.
Hauskaa päivää valkoisessa autossasi.
- En näe nokkapeltiä. - En usko.
Hei, Lar. Kiitos.
Mitä helvettiä teen tällä? Inhoan lakua.
Cappuccino Katielle!
Kahvi ja croissant.
- Kupit pitäisi ladata. - Missä Diane on?
- Ei hajuakaan. - Mikä häntä riepoo?
- Hei. - Missä olet?
Jestas. Unohdin täysin.
Piti soittaa.
En aio enää tulla.
Miten niin?
Haluan matkustella ennen kuin saan töitä.
Ajattelin Eurooppaa tai Thaimaata.
Ei sinulla ole varaa!
- Möin autoni. - Möitkö autoni?
Se oli minun autoni.
Myin sen eBayssa. Niin voi näemmä tehdä.
- Mitä helvettiä? - Sain siitä hyvät rahat.
Annoin sen, jotta pääsisit liikkumaan.
En tarvitse sitä, koska lähden matkalle.
Servietit loppuivat.
Seuraava? Haloo.
- Herra siellä? - Hei!
Anteeksi kamalasti.
- Etkö katsonut eteesi? - Tulit puskista. Oletko kunnossa?
- En ole. - Pyydän anteeksi.
Onko tuo puhelimesi?
Naputtelit puhelintasi, joku huusi "seuraava", ja säikähdit.
Okei, menin vuoropaniikkiin.
Auts.
En ehkä enää kävele kunnolla. Ei millään pahalla.
- Oletteko Larry David? - Olen.
Näyttääkö tämä tutulta?
Se on arvostelukappale.
Näissä on vesileimanne ja näitä pyörii kaikkialla.
Mahdotonta! En ole jaellut noita.
- Meillä on kysyttävää. - Mitä kysyttävää? Älytöntä!
Hyvä tavaton. Kohtelette kuin sotarikollista.
Hän sen teki. Hän vei elokuvat.
- Hänkö? - Niin.
Sain ripulin syötyäni liikaa baijerilaislakua ja hän vei ne!
Baijerilaislakuako? Toivottavasti saat apua.
- Hän kävi kodissani! - Autoon.
Kiitos, teette hyvää työtä.
Lakkaa lähettämästä meille paskojia!
Älytön sakko.
FBI voi tehdä mitä huvittaa.
Onnekseni en joudu vankilaan.
- Kymmenen minuuttia. - Kiitos.
- Nähdään kohta, Richard. - Tsemppiä.
- Miltä näytän? - Mikä tuo tukka on?
Charlien kampaus.
Charlie näyttää harrastavan uhkapelejä.
Kiva kuulla juuri ennen näytöstä.
Että kehtaatkin. Olet kuin rabbi, joka kiusaa bar mitzvahissa.
- Mikä tuo on? - Lakurasia.
- Sain Susielta. - Niinkö?
- Herkullista. - Söitkö kaiken?
Viitisen tuntia sitten. Taidan olla koukussa lakritsiin.
- Hyvänen aika. - Mitä nyt?
Ei mitään.
- Kiitos, kun tulit. - Tsemppiä.
Älä lannistu. Saksalaista lakua se vain on.
Tiedän kyllä.
Aika mennä, Charlie.
Algernon päihitti sinut.
Enkö siis pääse leikkaukseen?
Pystyn parempaan. Haluan leikkaukseen.
Katsotaan, mitä Nemur sanoo.
En pelkää leikkausta.
En pelkää mitään. Olen vahva.
Charlie? Halusitko sanoa jotain?
Charlie... Richard.
Suomennos: Sonja Lahdenranta www.sdimedia.com